Функції, об’єкти та структура елементів контролінгу.
У сучасній літературі не існує єдиної думки стосовно переліку функцій контролінгу. Однак, виходячи з основних концепцій контролінгу, можна виділити такі основні функції:
Для контролінгу важливим є врахування змін як внутрішнього, так і зовнішнього середовища, на відміну від фінансового обліку, який відстежує в основному внутрішні зміни в господарській діяльності та управлінського, який враховує зміни всередині системи спостереження і лише в певній мірі за її межами.
![]() | |||
![]() |
По кожній з груп об'єктів контролінгу визначаються конкретні об'єкти з визначенням системи показників, за якими планується, обліковується, аналізується та контролюється певний аспект функціонування підприємства.
Виділяють елементисистеми контролінгу:
Визначення цілей–визначення якісних, кількісних цілей підприємства та вибір критеріїв, за якими можливо оцінити ступінь досягнення обраних цілей.
Планування – перетворення цілей підприємства в прогнози та плани; в рамках контролінгу розробляється методологія планування, здійснюється координація діяльності різних підрозділів і служб підприємства в процесі планування, а також оцінюються плани, визначається їх відповідність цілям підприємства, рівень стимулювання до дії, реальність виконання.
Управлінський облік – відображення всієї фінансово-господарської діяльності підприємства в ході виконання плану і підготовка інформації для прийняття управлінських рішень.
Інформаційні потоки – формування контролінгової інформації (документообігу) в системі управління підприємством.
Моніторинг – відслідковування всіх процесів, що відбуваються на підприємстві, складання оперативних звітів про результати роботи підприємства і порівняння цільових показників із фактично досягнутими.
Контроль – виявлення відхилень фактичних значень показників від нормативних:
1) попередній контроль цілей, прогнозів, планів;
2) поточний контроль процесів, що відбуваються;
3) заключний контроль виконання планів.
Аналіз планів, результатів і відхилень – оцінка можливостей підприємства щодо досягнення цілей, визначення причин та наслідків відхилень фактичних результатів від запланованих.
Формування рекомендацій для прийняття управлінських рішень – визначення альтернативних варіантів дій щодо досягнення цілей з урахуванням наявних можливостей та загроз.
Види контролінгу
Класифікація видів контролінгу:
Класифікаційна ознака | Вид контролінгу |
Залежно від цільової орієнтації | Стратегічний |
Оперативний | |
Залежно від показників результативності роботи | Кількісний |
Якісний | |
Залежно від напрямів | Фінансовий |
Інвестиційний | |
Маркетинговий | |
Інноваційний | |
Логістичний | |
Технологічний |
Найбільш поширеним є поділ контролінгу на стратегічний і оперативний.
![]() |
Стратегічний контролінг координує функції стратегічного планування, контролю і системи стратегічного інформаційного забезпечення.
Головна задача стратегічного контролінгу – здійснення моніторингу і відстеження процесу досягнення стратегічних цілей підприємства, зокрема:
- пошук інформації про зовнішнє оточення підприємства (економічне середовище, конкуренти-контрагенти-споживачі, законодавча база) та її аналіз;
- визначення залежності між стратегічною залежністю, яку обрало підприємство і очікуваним застосуванням внутрішньої звітності підприємства з точки зору стратегічного позиціонування;
- здобуття конкурентної переваги за рахунок аналізу методів скорочення витрат чи/та оптимізації факторів витрат.
Об’єкти стратегічного контролінгу: відносні дані (які можна порівняти з даними конкурентів) про ціни, витрати, попит, фінансове становище, як в розрізі структурних одиниць, так і підприємства в цілому.
Інструменти стратегічного контролінгу:
- методи логістики;
- математичне моделювання;
- SWOT-аналіз, портфельний аналіз, PEST-аналіз тощо;
- бізнес-планування;
- побудова кривої життєвого циклу;
- виявлення і аналіз стратегічних розривів тощо.
![]() |
Головна задача оперативного контролінгу – допомагати менеджерам в досягненні запланованих цілей, які знаходять вираження найчастіше у вигляді кількісних значень рівнів рентабельності, ліквідності чи/та прибутку.
Відрізняють наступні групи інструментів оперативного контролінгу:
1. Технологія отримання управлінської інформації:
- бюджетування;
- моделювання;
- регулювання;
- ціноутворення.
2. Аналітичні розрахунки, орієнтовані на прийняття управлінських рішень:
- розрахунок сум покриття;
- аналіз точки беззбитковості;
- формування системи цільових показників;
- аналіз відхилень;
- визначення взаємозв’язків і взаємозалежностей між цільовими показниками тощо.
Фінансовий контролінг –визначення взаємозалежності між показниками, що характеризують фінансово-господарську діяльність підприємства.
Інвестиційний контролінг – система управління, яка забезпечує своєчасне виявлення відхилень фактичних результатів від запланованих та прийняття оперативних управлінських рішень щодо нормалізації інвестиційної діяльності підприємства.
Маркетинговий контролінг – інтегрована інформаційно-функціональна система обґрунтування управлінських рішень у сфері маркетингової діяльності, що спрямована на досягнення маркетингових цілей та забезпечення успішного функціонування підприємства на ринку.
Інноваційний контролінг – система спостереження за ходом реалізації кожного проекту та визначення економічної ефективності.
Логістичний контролінг – сукупність дій, за допомогою яких реалізується процес планування логістичних операцій, прийняття коригуючих рішень у випадку виявлення істотних відхилень від планової норми.
Технологічний контролінг – сукупність дій з удосконалення й розвитку методів прийняття технологічних рішень по всьому циклу технологічного забезпечення виробництва.