Міжособистісні позитивні та негативні вибори у сфері навчання.
№ | Хто вибирає | Кого вибирають | ||||||||||||||
1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. | 11. | 12. | 13. | 14. | 15. | ||
1. | Бондарчук І. | + | − | − | − | + | + | |||||||||
2. | Волинець О. | + | - | + | - | - | + | |||||||||
3. | Гончар С. | + | + | + | - | - | - | |||||||||
4. | Дмитренко В. | + | + | + | − | − | − | |||||||||
5. | Коваль М. | + | - | + | + | - | - | |||||||||
6. | Левицький Д. | + | − | + | + | − | − | |||||||||
7. | Лоза С. | + | + | + | + | - | - | - | ||||||||
8. | Макарчук В. | + | - | - | - | + | + | |||||||||
9. | Мороз О. | − | − | + | − | + | + | |||||||||
10. | Нестеренко А | + | - | - | - | + | + | |||||||||
11. | ОлексієнкоН. | + | − | − | − | + | + | |||||||||
12. | Петренко К. | - | - | - | + | + | + | |||||||||
13. | Радкевич М. | + | - | - | - | + | + | |||||||||
14. | Терещук Г. | − | − | + | − | + | + | |||||||||
15. | Ясинецька Л. | - | - | + | - | + | + | |||||||||
Кількість отриманих виборів | ||||||||||||||||
Кількість «+» виборів | ||||||||||||||||
Кількість взаємних «+» виборів | ||||||||||||||||
Кількість «-» виборів | ||||||||||||||||
Кількість взаємних «-» виборів |
+ | Позитивний вибір | - | Негативний вибір |
+ | Позитивний взаємний вибір | - | Негативний взаємний вибір |
Перевага соціоматриці в тому, що вона дає можливість представити вибори у числовому вигляді. Після занесення інформації з соціометричних карток до соціоматриці, можна підрахувати кількість отриманих позитивних та негативних виборів кожним членом групи. Якщо серед тих, хто вибрав одногрупника, є той, кого він вибрав сам, це називається взаємним вибором (на матриці позначені сірим кольором). Загальна кількість взаємовиборів підраховується і враховується при подальшому аналізі.
Графічний етап передбачає побудову соціограми на основі соціоматриці. Соціограма – це графічне зображення взаємин учнів класу за відповідями на соціометричні питання. Соціограма дозволяє наочно проілюструвати і більш глибоко проаналізувати групові взаємозв’язки.
Соціограма складається з ІV концентричних кіл, між якими розміщені номери обстежуваних:
І коло – реєструє досліджуваних із груповим статусом «соціометрична зірка» (ті досліджувані, які отримали 6 і більше позитивних виборів, тобто вони мають вдвічі більше середньої кількості виборів);
ІІ коло – реєструє тих досліджуваних, яким у групі «надають перевагу» (отримали 3-5 позитивних виборів, або середня кількість виборів);
ІІІ коло – реєструє досліджуваних із груповим статусом «знехтувані» (отримали 1-2 позитивні вибори, тобто число виборів менше середнього);
ІV коло – реєструє досліджуваних із груповим статусом «ізольовані» (не отримали жодного позитивного вибору).
За межами четвертого кола – ті, хто отримав лише негативні вибори (груповий статус – «відторгнуті»).
По вертикалі соціограма ділиться на дві рівні частини. В одній частині позначаються дівчата, в іншій – юнаки. Такий поділ дозволяє краще простежити характер міжстатевих зв’язків у групі.
На соціограмі записуються порядкові номери досліджуваних. Зазвичай порядковий номер досліджуваних дівчат записується в колі. Порядковий номер досліджуваних юнаків записується у трикутнику.
Вибори, зроблені та отримані кожним з досліджуваних, на соціограмі позначаються стрілочками. Позитивні вибори – суцільні стрілочки, негативні вибори – пунктирні стрілочки.
Для ліпшої наочності чи при великій кількості учнів у класі доцільно креслити різними кольорами.
Соціограма є істотним доповненням до соціоматриці, оскільки вона дає можливість наочно представити групові феномени і зробити їх глибокий якісний аналіз.
Слід починати аналізувати соціограму з вивчення міжособових зв’язків між найбільш впливовими членами групи (лідерами) та виборами, зробленими ними, а також тими, хто вибрав їх; потім – аналіз мікрогруп, характеру взаємодії між ними та визначення їхніх лідерів. Особлива увага звертається на те, чи є в групі відторгнуті та ізольовані, яка їхня кількість, кому з членів групи вони віддають перевагу.
Індексологічний етап. Для виявлення кількісних характеристик відносин в групі використовують соціометричні індекси. Виділяють дві групи індексів – персональні соціометричні індекси та групові соціометричні індекси.
До персональних соціометричних індексів відносяться індекси позитивного і негативного соціометричного статусу досліджуваного, які характеризують його положення в групі, потенційну здатність до лідерства.
Індекс позитивного статусу обраховується за формулою:
=
де
– індекс позитивного статусу;
– кількість позитивних виборів, отриманих досліджуваним ;
– число членів групи.
Індекс негативного статусу обраховується за формулою:
де
- індекс негативного статусу;
– кількість негативних виборів, отриманих досліджуваним;
– число членів групи.