Як побудувати елементарну модель соціотипу
Отже, існує 16 типів особи — 16 якісно різних способів сприймання, переробки та відтворення інформації. Причому кожна психічно здорова людина обов'язково належить до одного з 16 типів інформаційного метаболізму (інші назви — "соціонічні типи особи", “соціотипи”, "типи ІМ"). У житті вони відрізняються характерною поведінкою, колом інтересів, часто — зовнішністю, рухами, швидкістю реакцій, стосунками з іншими людьми. Дослідженнями цих особливостей типів, як ми вже зазначали, займається типологія. Можна сказати, що типологія відповідає на запитання “Як?”: “Як різні типи діють в різних ситуаціях?”, “Як вони говорять, жартують, одягаються?”. Проте глибинне розуміння людських типів неможливе без відповіді на запитання “Чому?”. Зрозуміти внутрішні механізми мислення і поведінки людей різних типів дозволяють соціонічні моделі.
МОДЕЛЬ типу інформаційного метаболізму — це психічні функції, включені в структуру зв'язків, яка відображає уявлення соціоніки про механізми функціонування психіки людини.
ЕЛЕМЕНТОМ моделі ми називаємо місце в структурній схемі, котре заповнюється однією з психічних функцій. Для кожного елемента характерні свої особливості сприймання, переробки та відтворення інформації.
Можна сказати, що психічна функція — це “сутність”, а елемент — “форма”. Якщо психічна функція визначає здатність “працювати” з певним аспектом інформаційного потоку, то елемент визначає масштаби цієї роботи, її структуру і наявні обмеження.
Як ми вже знаємо, найпростіша модель складається лише з двох елементів:
![]() | ![]() | ||||
1. Програмний елемент | ![]() | ![]() | 1. Творчий елемент |
Перший елемент називається програмним, оскільки відповідна йому функція найбільш адекватно відтворює інформацію про навколишній світ і має домінуючий вплив на сутність типу. Функція, що заповнює перший, програмний елемент конкретного типу, відповідно називається першою функцією або програмною функцією. Можна сказати, що саме програмний елемент надає “своїй” психічній функції найбільші можливості, максимально можливий простір для маневру.
Другий елемент умовно називають елементом творчості, оскільки функція, що його наповнює, у житті кожного типу виконує роль інструменту для творчого впливу на навколишній світ. Функція, яка наповнює другий, творчий елемент називається другою функцією або творчою функцією.
Ще раз сформулюємо правила побудови елементарної моделі:
А. Якщо тип раціональний, то на місці першого елемента буде функція логіки або етики, а на місці другого — функція сенсорики або інтуїції. Для ірраціональних типів — навпаки.
Б. Якщо тип екстравертний, то на місці першого елемента буде "чорна" функція, а на місці другого — "біла". Для інтровертних типів — навпаки.
Не забуваймо, що перша й друга функції не можуть бути "одного кольору", тобто обидві чорні або обидві білі. Це правило відображає той факт, що в соціотипі дотримана певна рівновага екстравертної та інтровертної установок.
А тепер подивимось, як будується модель.
Якщо, наприклад, у людини перша функція — ділова логіка, а друга — сенсорика відчуттів, то модель її психіки матиме такий вигляд:
![]() | ![]() | ||||
1. Програмна функція | ![]() | ![]() | 1. Творча функція |
З другого боку: що можна сказати про цей тип, дивлячись на модель?
1) це екстраверт, оскільки перша функція — "чорна";
2) він раціональний, оскільки перша функція — ділова логіка — є раціональною функцією;
3) він логік і сенсорик— це випливає із самих назв першої і другої функцій.