Система законодавства, юридична сила.
£ 1. Поясніть поняття система законодавства, юридична сила.
Ж ) 2. Визначте спільні риси та відмінності між системою права й системою законодавства.
3. Порівняйте горизонтальну та вертикальну структури законодавства.
4. Розмістіть запропоновані нормативні акти відповідно до зменшення їх юридичної сили (починаючи з вищої)
А Указ Президента України Б закон України
В постанова Кабінету Міністрів України Г рішення Севастопольської міської ради
Д наказ Міністерства культури та туризму України Е розпорядження голови Броварської районної державної адміністрації Київської області Є Конституція України 5*. Наведіть приклади держав, у яких, на вашу думку, існує державно- організаційна структура законодавства.
6*. Поясніть критерії, за якими може бути здійснено структурування законодавства.
§ 33. Нормативно-правові акти
1. Види нормативно-правових актів.
Нормативно-правові акти займають особливе місце в правовій системі будь-якої держави, яка належить до романо-германської правової сім’ї. Саме вони визначають основні правові норми і є основою правового регулювання суспільного життя.
Нормативно-правові акти завжди приймають державні органи в межах своєї компетенції або ж на референдумі. Вони мають певну форму та юридичну силу, які визначають їх місце в системі нормативно-правових актів держави, а також назву. ІІри цьому види актів, які можуть приймати різні органи, як правило, визначаються законодавчо. В сучасній державі правовий акт повинен відповідати загальним принципам права. Обов’язковою умовою набуття правовим актом юридичної сили є його опублікування.
Більшість нормативних актів приймається з розрахунку їх постійної дії, вони є постійними. Однак у той же час іноді виникає |
![]() |
потреба в прийнятті нормативного акта, який діє лише протягом певного часу. Таким, зокрема, є закон про бюджет, який у будь-якій державі приймається, як правило, на бюджетний рік. Деякі держави приймали тимчасові закони на час війни, на період ліквідації наслідків стихійного лиха, на час економічної кризи тощо.
Навряд чи потребує пояснення поділ нормативних актів за галузями права. Вони містять норми права, що належать до всіх галузей, відповідно до цього їх і поділяють.
За рівнем юридичної сили всі нормативно-правові акти поділяють на дві основні групи — закони й підзаконні нормативно-правові акти.
2. Дія нормативних актів у часі, просторі й за колом осіб.
Для кожного нормативного акта має бути визначено, де і як він діятиме. Прийнято визначати дію нормативних актів у часі, просторі й за колом осіб.
Дія нормативного акта в часі визначається моментом набуття актом юридичної сили, початком його дії, а також моментом припинення його дії. Момент набуття чинності актом, як правило, зазначається в самому акті. Акт може набувати чинності з моменту його опублікування, через певний, визначений в акті час або з певної дати. Якщо час набуття чинності в акті не зазначений, то в Україні встановлено, що він набуває чинності через 10 днів після опублікування. В законодавстві багатьох держав зазначається, що акт, який не був опублікований, не має юридичної сили. Така норма є і в Конституції України.
Момент припинення дії акта також може визначатися по-різному. В одних випадках час дії визначається вже в самому акті, тоді він припиняє свою дію в зазначений в акті момент (це стосується переважно тимчасових нормативних актів). Іноді акт скасовується тим самим органом, який його прийняв, судом чи іншим органом, якому надано таке право відповідно до законодавства.
Загальним принципом, який визнається в сучасному праві демократичних держав, є пряма дія нормативних актів. Це означає, що дія акта поширюється лише на правовідносини, які виникли |
![]() |
після набуття актом юридичної сили або ж виникли до набуття актом юридичної сили, але продовжуються і в подальшому, але з моменту, коли акт набув чинності.
Зворотна дія акта означає, що його дія поширюється і на правовідносини, події, які відбулися до набуття актом чинності. Надання акту зворотної сили в демократичних державах не допуска- (ться, якщо він запроваджує відповідальність особи або погіршує її становище, посилює відповідальність. І навпаки, актрі, які пом'якшують чи скасовують відповідальність за загальним правилом, мають зворотну силу.
Переживаюча, сила акта означає, що він продовжує діяти на правовідносини, які виникли за час його дії, навіть після його скасування.
Необхідно зазначити, що за загальним правилом нормативний акт має пряму дію, а надання актам зворотної та переживаючої дії має бути спеціально зазначено в акті.
![]() |
Крім того, територія, на якій діє нормативний акт, залежить від того, яким органом він прийнятий. Акти, прийняті центральними органами влади — парламентом, главою держави, урядом, загальнодержавними міністерствами, — діють на всій території держави. Акти, прийняті місцевими органами влади, діють відповідно на
території, на яку поширюється компетенція, влада органу, що прийняв акти. Якщо акт прийнятий органом обласного рівня, то він поширюється на територію відповідної області, районного — на територію району тощо.
Коло осіб, на яких поширюється дія нормативного акта, визначається видом цього акта. Загальні акти діють щодо всіх осіб, які перебувають на відповідній території. В той же час існують спеціальні нормативні акти, які поширюються лише на чітко визначені категорії осіб.
3. Індивідуальний акт.
Нормативні акти визначають загальні правила дії людей у певних типових ситуаціях. Однак часом виникає потреба у виданні актів, які конкретизують норму права для конкретної ситуації, окремо визначених осіб. Такі акти називають індивідуальними. Вони є правовими актами, їх видають державні органи в межах своєї компетенції, і в разі необхідності вони забезпечуються державою. Залежно від того, яким органом видано акт, він має певну юридичну силу.
Водночас індивідуальні акти мають суттєві відмінності від нормативних актів.
Нормативний правовий акт | Індивідуальний правовий акт |
Запроваджує норми права | Приймається на основі нормативного акта й забезпечує застосування норм права |
Має загальний характер | Має індивідуальний, конкретний характер - |
Застосовується багаторазово, до невизначеної кількості випадків правовідносин | Застосовується одноразово в конкретній ситуації |
Поширюється на певне коло осіб, визначених нормативним актом, кількість осіб, на яке поширюється, не визначена | Поширюється лише на чітко визначених осіб |
Метою видання індивідуального акта є застосування норм, запроваджених нормативним актом до конкретної ситуації, конкретної особи. Він розрахований на одноразове застосування, більше того, у багатьох випадках дія індивідуального акта вичерпується після його застосування. Так, указ про нагородження, присвоєння звання, рішення про виділення землі виконується, але після цього акт втрачає своє значення, адже повторно його застосувати немож
ливо. Унаслідок індивідуального правового акта породжуються, змінюються або припиняються правовідносини конкретних фізичних або юридичних осіб.
Основним джерелом права в багатьох сучасних державах є норхмативно-гіравовий акт. Нормативно-правові акти поділяють за юридичною силою, за галузями права, до яких належать норми, що містяться в актах, за часом дії. Кожен нормативний акт має певні межі дії за часом, за територією дії та за колом осіб, на які поширюється дія акта.
Для регулювання правовідносин, визначення прав і обов’язків окремих осіб у конкретних ситуаціях застосовуються індивідуальні правові акти.