Методика складання опорного конспекту
Опорний конспект– це розгорнутий план Вашої майбутньої відповіді на теоретичне питання. Використання опорних конспектів дозволяє наочно відобразити матеріал, що вивчається, сконцентрувати увагу на найбільш важливих місцях. Опорним конспектом є листок з малюнками, формулами, окремими фразами і словами, в яких закодована певна інформація.
Основні вимоги до вмісту опорного конспекту:
1. Повнота – це означає, що в опорному конспекті має бути відображено весь зміст питання.
2. Логічно обґрунтована послідовність викладу.
Основні вимоги до форми запису опорного конспекту:
1. Він має бути наочним і зрозумілим не лише Вам, але і іншим слухачам.
2. За об'ємом він повинен складати приблизно один повний аркуш.
3. Повинен містити декілька окремих пунктів, позначених номерами або
рядковими пропусками.
4. Не повинен містити суцільного тексту.
5. Має бути акуратно оформлений (мати привабливий вигляд).
Методика складання:
1. Матеріал теми ділиться на крупні блоки, що мають смислову і логічну завершеність.
2. Виділити пункт, який буде головним|чільним| змістом відповіді.
3. Додати|добавляти| в план необхідні креслення і графіки.
![]() | Завдання для самостійної роботи: 1. Обрати напрямок дослідження з запропонованих тем колоквіуму, написати реферат за обраним напрямком дослідження. |
Робота над рефератом
Вона передбачає вибір цікавої для студента проблеми, її глибоке вивчення, виклад результатів і висновків.
Тема реферату має бути правильно сформульованою; у назві реферату мають бути чітко визначені рамки розгляду теми; назва має відбивати зміст (тобто зміст реферату має розкривати тему).
Зміст має складатися із 4 частин: вступу, основної частини, висновків, списку використаних джерел.
Вступ містить коротке обґрунтування актуальності теми реферату, об'єктивну складність для вивчення з урахуванням численних теорій, поглядів, суперечок. У вступі зазначається науково-дослідне спрямування (чому це питання може становити науковий інтерес, яке може мати практичне значення); визначається мета і завдання, які потрібно вирішити для реалізації мети (як правило, одне завдання ставлять на один параграф реферату); подається короткий огляд літератури, аналіз різних поглядів та напрямків.
Основна частина повинна мати обсяг сторінок не менш, як 10. Ця частина містить матеріал, відібраний для розгляду проблеми, розподілений за параграфами; розкриває методи, які використовуються для доказу результатів; містить особисту думку студента та сформульовані самостійно висновки, які спираються на наведені факти.
Висновок формулює висновки за параграфами (відповіді і поставлені у вступі завдання), які випливають з основної частини, осмислення основної частини реферату; звертає увагу на виконання поставлених у вступі мети і завдань.
Список використаних джерел містить використану літературу за алфавітом із зазначенням автора, назви, місця видання, назви видавництва, року (тобто із дотриманням вимог до оформлення списку літературних джерел).
![]() | Опорні схеми до матеріалу семінарського заняття |