Витрати в довготривалому періоді
На довгостроковому інтервалі усі витрати фірми змінні. Вона може перейти до більш прогресивних методів виробництва і заощаджувати на змінних витратах (праці). Крива середніх витрат у тривалому періоді (LAC) має таку ж U-образну форму, як і ATC, але причини їх однакової поведінки різні. У короткому періоді форма ATC залежить від дії закону спадної віддачі, а на форму LAC впливає зростаючий ефект масштабу і LAC убуває. Але в міру збільшення Q цей ефект зникає, а LAC збільшуються. Між кривими ATC і LAC існує тісний взаємозв'язок.
Формування кривої LAC відбувається під впливом ATC для різних Q.
Нехай фірма постійно збільшує обсяг продукції : Q1® Q2® Q3; ATC1® ATC2® ATC3.
Якщо фірма випускає кількість продукції від Q1 до Q1′ то ATCmin для даного Q будуть знаходитися на кривій ATC1 від початку кривої до т.С1. Перехід на криву ATC2 – передчасний, тому що дасть збільшення середніх витрат. Випуск продукції від т.С1 до т.С2 необхідно виробляти з витратами ATC2 , а з т.С2 - перейти на криву ATC3.
Таким чином крива, що відповідає довгостроковим середнім витратам LАС, огинає всі криві короткострокових середніх витрат ATC, показуючи мінімальні витрати виробництва при збільшенні обсягу виробництва Q.
При аналізі витрат фірми в довготривалому періоді важливе значення має ефект масштабу виробництва.
![]() |
а) б) в)
а) - зростаюча віддача від масштабу – коли LAC убуває зі зростанням Q;
Зростаюча віддача від масштабу визначається
1) спеціалізацією праці (розподіл завдання на операції без переходів;
2) спеціалізацією управлінського персоналу;
3) ефективним використанням капіталу (більш дорогого устаткування);
4) виробництвом побічних продуктів.
б) - постійна віддача від масштабу – коли LAC не залежать від Q;
в) - спадна віддача від масштабу – коли LAC зростають зі збільшенням Q. Підприємство надмірно велике. Збільшення управлінських витрат перекриває економію від зростання масштабу виробництва, має сенс виділення кількох самостійних підприємств.
У тривалому періоді всі ресурси є змінними. Крива LТC може бути побудована на основі безлічі ізоквант, кожна з яких являє собою певну виробничу функцію, і ізокост, що характеризують певні співвідношення цін на ресурси. Криві LTC завжди проходять через початок координат, тому що у тривалому періоді немає постійних витрат.
Криві довгострокових сукупних витрат:
а) - при постійній віддачі від масштабу;
б) - при зростаючій віддачі;
в) - при спадній віддачі;
Концепція витрат і функція витрат мають першорядне значення для визначення стратегії поведінки фірми на ринку.
Правило найменших витрат – витрати мінімізуються в тому випадку, коли кожна грошова одиниця, що витрачається на кожен ресурс, дає однакову віддачу – однаковий граничний продукт (MP).
Воно забезпечує рівновагу виробника: коли віддача усіх факторів однакова, зникає проблема їхнього перерозподілу, тому що немає ресурсів, які б принесли більший доход. Виробник знаходиться в стані рівноваги, коли досягається оптимальна комбінація факторів виробництва, при яких забезпечується максимум прибутку.
Правило має важливе значення для раціонального ведення господарства в умовах обмежених ресурсів.
Мінімізація витрат - основне завдання, що реалізується шляхом зміни усіх факторів з урахуванням кон'юнктури ринку.